Tarinys
![]() |
Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius. Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |
Tarinys – pagrindinė sakinio dalis, pasakanti pagrindinį sakinio veiksmą, veikėjo būseną ar jo ypatybę. Jis atsako į klausimus:
- ką veiksnys veikia (veikė, veikdavo…) ar neveikia (neveikė)?
- kas vyksta, darosi?
- kas pasakyta apie veiksnį (kas jis, koks jis)?
Daugumoje atvejų tarinys yra reiškiamas veiksmažodžiu, tarkime, sakinyje „Kačiukas užmigo“, tačiau kartais, ypač kai veiksmažodis nurodo veiksnio būseną ar ypatybę, naudojamos „yra + vardažodis“ konstrukcijos („Kačiukas yra rainas“ arba „veiksmažodis + bendratis“ („Kačiukas mėgsta lakti pieną“). Šios konstrukcijos gali būti ir sujungtos: „Kačiukas gali būti susirgęs“.
Tariniui pavaldžios sakinio dalys yra papildiniai ir aplinkybės. Kartu su veiksniu tarinys sudaro sakinio gramatinį centrą. Viename gramatiniame centre gali būti keli tariniai.
Tarinių rūšys[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Pagal sudarymo būdus tariniai yra skirstomi į keturias rūšis.
Žymėjimas[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Paprastai tarinys žymimas dviem linijomis.