Antonijus Koracis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Warszawa_Teatr_Wielki.jpg/350px-Warszawa_Teatr_Wielki.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d5/Mowstowski_Palace_-_night.jpg/250px-Mowstowski_Palace_-_night.jpg)
![Pastatas Ujazdovskių g.](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/2007-06-27_Pa%C5%82ac_pod_Karczochem_w_Warszawie.jpg/250px-2007-06-27_Pa%C5%82ac_pod_Karczochem_w_Warszawie.jpg)
![Obeliskas karininkams lojalistams](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7c/Obel2.jpg/250px-Obel2.jpg)
Antonijus Koracis (it. Antonio Corazzi, 1792 m. gruodžio 16 d. Livornas – 1877 m. balandžio 26 d. Florencija) – italų vėlyvojo klasicizmo architektas, dirbęs Lenkijoje bei Lietuvoje.
Biografija[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Livorno Avvalorati teatro impresarijaus sūnus. 1811 m. baigė raštininkų mokyklą, 1816 m. baigė Florencijos dailės akademiją (Regia Accademia delle Belle Arti del Disegno). 1818 m. kunigaikštis Stanislovas Stasičius, ieškodamas architekto jo įsteigtos Mokslo draugų bendrijos pastato statybai, apsilankė Toskanoje ir jam buvo rekomenduotas gabus jaunas architektas Antonijus Koracis. Nuo 1819 m. gyveno ir kūrė Lenkijoje. Jo kūrybai nemažos įtakos turėjo tai, kad Lenkijos karalystė, atsigavusi po Abiejų Tautų Respublikos padalijimo ir Napoleono karų, vėl galėjo skirti nemažai lėšų valstybinių ir visuomeninių pastatų statybai. Prisidėjo prie XIX a. pirmosios pusės Varšuvos architektūrinio vaizdo formavimo, miesto planavimo, suprojektavo Teatro ir Banko aikštes.
Nuo 1847 m. vėl gyveno Florencijoje, išrinktas Florencijos Dailiųjų menų akademijos nariu.
Statiniai monumentalūs, paprastų formų, grakščių proporcijų.[1] Jo kūrybą galima perskirti į du etapus. Maždaug iki 1830 m. ryškus neoklasicizmas, o po 1831 m. sukilimo – tų pačių formų interpretavimas romantizmo dvasia.
Darbai[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
- 1820-1823 m. Mokslo draugų bendrijos pastatas Varšuvoje
- 1820 m. Holovčico rūmai
- 1823 m. Užsienio ir dvasinių reikalų komisijos rūmai Varšuvoje
- 1823-1824 m. Mostovskių rūmai
- 1824 m. Mazovijos vaivadijos komisijos rūmai
- 1825 m. Ministrų rūmai
- 1825 m. Vyriausybinės mokesčių komisijos rūmai
- 1825 m. Valstybės iždo rūmai
- 1825-1833 m. Varšuvos Didysis teatras
- 1826-1827 ir 1835–1836 m. Marijos Konopnickos muziejus Suvalkuose
- 1827 m. Sandomiero vaivadijos komisijos pastatas, Radomas
- 1832-1835 m. Celešnicos klasicistiniai Servinskių rūmai
- 1837 m. Rastavieckio rūmai, Dolhobyčevas
- 1841 m. Realinė gimnazija
- 1841 m. Paminklas 1831 m. sukilimo karininkams lojalistams (1894 m. statant pravoslavų Aleksandro Nevskio soborą, perkeltas į Žaliąją aikštę, o 1917 m. išardytas)
- 1845 m. C. K. Norvydo licėjus, Radziminas
- 1860 m. Florencijos Parlamento rūmai
- 1865 m. Dantės panteonas
- Aleksandrijos teatras
- Kopenhagos teatras
Šaltiniai[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
Nuorodos[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
- Koracio statinių nuotraukos Archyvuota kopija 2016-03-03 iš Wayback Machine projekto.